16/08/2021
Краљ Петар I
Краљ Петар Први Карађорђевић, ујединитељ српског народа, опјеван у народним пјесмама као Петар Мркоњић – у народу прозван Чика Пера, још за живота је постао легенда због личне храбрости, поштења, али и изградње Србије као модерне и најмоћније државе на Балкану.
Највећи европски листови величали су краља Петра. Енглеска ревија “The Ilystrated London News” од 4. децембра 1915. донијела је преко цијеле стране слику краља Петра са сљедећим текстом: “У историји дугог мучеништва Србије није било херојскије фигуре од краља Петра. Патриoтa међу патриотама, он се борио заједно са својим војницима, све док није пао у несвијест од просте изнемоглости, у току битке код Пирота, и инспирисао је трупе својом храброшћу…”
У писму се излажу напори предсједника владе Пашића да би убиједио старога краља да због своје старости и слабога здравља одустане да прати своје војнике, преко албанских гудура. Сви Пашићеви напори су остали без успеха и краљ Петар је са војском прешао албанске планине, усред зиме, прекривене снегом, на једним воловским колима, а гдје су биле непроходне био је ношен од својих војника, све док нису стигли до албанске обале на Јадрану.”
О подвизима српског краља и његове војске писали су и људи од пера. Француски пјесник Едмон Ростан, писац “Сирана де Бержерака”, надахнут храброшћу краља Петра Првог приликом повлачења кроз Албанију, написао је и објавио песму “Краљ Петрова четири вола”, коју је на српски језик превео Милутин Бојић, пјесник “Плаве гробнице”. Ростанова песма је већ на Солунском фронту била борбено надахнуће српским војницима.
Ријечи краља Петра изговорене пред Сувоборску/Колубарску битку, када су Аустријанци дошли до Колубаре, а он са оба своја сина сишао у ров и одржао говор исцрпљеној и уморној војсци, одзвањале су много шире од рововског простора. Ево тог говора:
Ви сте се заклели да браните отаџбину и свога Краља, али ја вас разрешавам заклетве дате мени, јер животи, и ваши и мој, припадају само Србији за коју морамо сада победити или умрети!
Ја сам дошао међу вас да је, са онима који хоће да се боре за њену слободу, oдбранимо или погинемо!
Сад је дошло време да ми бранимо своју земљу, њиве, огњишта. Међу вама има и оних који су посустали и зато сваки онај који не може, нека слободно одложи оружје и нека се врати кући, ја му праштам.
Остали, напред!
Ријечи Старог краља учиниле су оно што је изгледало немогуће. Клонули и изнемогли ратници, као препорођени, смогли су снаге за још једну, побједоносну битку.
Петар Карађорђевић (1844-1921) је био Карађорђев унук и трећи син Персиде и кнеза Александра Карађорђевића, који је био присиљен да абдицира након Светоандрејске скупштине. Петар је са породицом живио у иностранству. Борио се у француској војсци у француско-пруском рату. Придружио се као добровољац под псеудонимом Петар Мркоњић у босанскохерцеговачком устанку против Османског царства.
После Мајског преврата и убиства краља Александра Обреновића 1903, изабран је за краља Србије, а годину доцније крунисан у Београду. Због старости је 24. јуна 1914. пренео краљевска овлашћења на престолонаследника Александра. Као краљ залагао се за уставно уређење земље и био је познат по својој либералној политици.
Тежећи ка економском и друштвеном напретку Србије омогућио је уношење страног капитала, развој индустрије, занатства и трговине, као и отварање Универзитета у Београду.
“Одлуком краља Петра да буде демократски и уставни владар искреним и лојалним вршењем те одлуке била су једним махом једном за свагда рјешена у Србији сва унутрашња питања, и сва снага у земљи, трошена до тога времена у јаловим унутрашњим партијским и династичким борбама, окренула се послије тога раду на државном снажењу и спреми за рјешење великих националних и државних задатака.
Што се у том правцу могло онда несметано радити велика је заслуга краља Петра. Он је искрено желио слободу и величину свога народа и био је увјерен да ће се то онако како је он пустио да се ради најбоље и сигурно постићи.”
Пошто је био краљ Србије током периода великих српских војних успеха, у српском народу остао је запамћен као краљ Петар Ослободилац (такође познат и као Стари краљ). У народу је због ријетког поштења и скромности називан Чика Пера.
Извор: РТС
07/09/2024