19/10/2023
Предсједник власеничке Борачке организације Миле Симанић истакао је да су се борили и изборили за своју земљу Републику Српску, али је најпотресније што су у неравноправној борби изгубили живот.
“Муслимани комшије су рекле да смо агресори, а ја се питам како агресори када смо се борили на својој земљи, за свој праг? Ми ћемо истрајати да одбранимо слободу Републике Српске”, поручио је Симанић и напоменуо да је традиција да се на овај дан поклоне сјенима хероја, као и да треба слиједити њихов пут слободе.
Симанић је огорчен што до сада нико од починилаца злочина није позван да одговара, а ни осуђен за ово злодјело, подсјећајући да то није била само погибија већ иживљавање, масакр, што није својствено ни животињама, али, како каже, комшијама јесте јер су се иживљавали над херојима који су бранили своје огњиште.
Он је подсјетио да су 26. септембра 1992. муслимани ноћу, у магли пришли иза леђа српским борцима, пробили линију и да је тада настао покољ.
“Много српских бораца осјетило је муке које и данас трпимо као и њихове породице, јер овдје увијек надвладају емоције и бол. Нашим херојима велико хвала што су ослободили Републику Српску”, изјавио је Симанић новинарима.
Предсједник Општинске организације породица заробљених, погинулих бораца и несталих цивила Власеница Нада Нинић, која је изгубила сина Зорана Остојића, апеловала је на туристичке организације да организују историјске часове дјеци како би их упознали о страдањима српског народа, с циљем очувања сјећања.
“Друга страна то редовно ради, а ми не. Ми смо овдје од данас до сутра, а дјеца треба да знају шта се дешавало, да су наши погинули паљени, мучени, да су им одсијецани дијелови тијела”, изјавила је Нинићева.
Учесник догађаја на Рогосији Војислав Митровић рекао је да је ово један од најтужнијих дана за Власеницу. “Дан је туге, али и поноса, јер су наши борци пружили јаначки отпор. Ми смо били у неравноправној борби, нас је било око 90, а њих 750 под оружјем. Тотално неравноправна борба у којој смо се борили до изнемоглости. Војнички су нас побиједили, али се нису показали људски јер
су масакрирали наше борце и рањене. То је тешка и непреболна рана”, рекао је Митровић.
Ратних дешавања присјећа се и Добривоје Јурошевић, који је рањен, а његов брат је погинуо на Рогосији. “Напали су нас у 6.00 ујутру комшије муслимани, они који сада живе ни километар далеко од овог обиљежја. Нико не долази да их испита шта се то дешавало, ко су ти људи који су починили страшан злочин”, рекао је Јурошевић.
Предсједник Скупштине општине Власеница Горан Ђурић рекао је да је био дјечак, али да сјећа, те да су на овом мјесту јаке емоције, а да овај догађај треба да уђе у уџбенике – како не би био заборављен, јавила је Срна, пренио РТРС.
“Наши хероји су данас сигурно са Лазаром, Гаврилом Принципом и свим српским јунацима. Нама треба да буде част и морална обавеза да дођемо овдје, не само данас, него увијек када можемо, да прислужимо свијеће и поклонимо се овим јунацима”, рекао је Ђурић.
Начелник општине Милићи Марко Савић истакао је да је, како се не би догодио сценарио из Другог свјетског рата када је овдје српски народ много страдао, обавеза одати почаст овим палим војницима Војске Републике Српске који су бранили своја огњишта и кућни праг.
“Оно што нас све боли, вријеђа и на неки начин соли нам рану јесте да се не повлачи ни нека граница једнакости између жртава које су положене за очување Републике Српске. Ти људи су звјерски уморени и ја се сјећам, био сам дијете… Остају слике, донијели су их угљенисане и измучене. Они су на неки начин и српски мученици”, навео је Савић.
Савић је рекао да га данас посебно импресионира број дјеце која су овдје присутна, будући да је важно да чују ту поруку.
“Ми се сјећамо данас, али ко ће се сјећати овога сутра? Нажалост, у нашим школским уџбеницима не постоји градиво у којем се учи о овом страдању, не постоје историјски трагови у уџбеницима да је овдје погинуло 29 људи и да су они звјерски уморени само зато што су били на својој земљи, испред својих кућа и што су бранили своја огњишта и ђецу”, рекао је Савић.
Цвијеће код спомен-обиљежја на Рогосији положиле су породице бораца погинулих на овом стратишту, представници Републичке организације породица заробљених, погинулих бораца и несталих цивила, представници Удружења логораша регије Бирач, Трећег пјешадијског (Република Српска) пука, Удружења ратних војних инвалида Власеница, борачких организација Власеница и регије Бирач, општинског Удружења породица заробљених и погинулих бораца и несталих цивила, општинских власти Власенице, Милића, Зворника.
07/09/2024