25/08/2021
Божана Боја Лалић, удата Радета (92)
“Све то вријеме о њој је бринула њена ћерка јединица Јорданка”, навела је Радета.
До вјечне куће на гробљу у Губеру Боја ће бити испраћена данас у 13.00 часова, гдје ће бити сахрањена у породичну гробницу гдје почива и њен супруг Љубо, који је преминуо крајем осамдесетих.
Језив злочин у којем су усташе, 30. јула 1941. године, у јаму Равни Долац, дубоку 48 метара, бациле 218 живих Срба – жена и нејачи из породица Бачковић, Бошковић, Глигић, Ерцег, Лалић, Козомора, Стојић, Вулић, преживјело је њих 14 – један дјечак и 13 жена и дјевојчица, међу којима и тада дванаестогодишња Боја.
Чобани су чули њихово дозивање, а извукле су их комшије Хрвати који у злодјелу нису учествовали.
Посмртни остаци у јами уморених изнесени су тек послије пола вијека, 9. јуна 1991. године, и похрањени су у крипти спомен-капеле посвећене Огњеној Марији у порти Цркве Успења Пресвете Богородице у Ливну.
У потресној исповијести Буди Симоновићу за књигу “Огњена Марија Ливањска”, Боја је испричала све детаље страшног злочина од којег се дуго опорављала, а придигла се тек у јануару 1942. године.
Живот је текао даље, удала се и родила кћерку, али равно 80 година и 24 дана носила је Боја ожиљке од усташких рана на тијелу, а за оне у души које никад не зацјеле, само је она знала.
За вријеме грађанског рата деведесетих година прошлог вијека храбра Боја је све вријеме сама живјела у својој кући у Губеру. Како истиче лист, огњиште није хтјела да напусти ни када су потомци оних који су је мучили и бацили у јаму опет звецкали оружјем, али, за велико чудо, нису поново дигли руку на њу.
Извор: Срна
07/09/2024